För en tid sedan
Du är ensam.
Vill du berätta varför?
Han är inte redo.
De kyska behöver Matt Murdock.
Jag försökte, men kunde inte övertala honom.
Skitsnack. Du lät honom slippa undan.
Jag har gett dig svårare uppdrag än det här.
Jag gjorde allt du sa.
Jag fick honom att ge efter för sina mörkaste impulser, men han är envis.
Jag kan inte förändra den han är.
Istället lät du honom förändra dig.
- Så var det inte. - Det är klart att det var.
När har du nånsin kommit till mig med svansen mellan benen och ursäktat dig?
Jag trodde att du var starkare än så, men...
...nu står du här för att du blev förälskad.
Det kommer att bli krig. Vi har inte tid med sånt.
Vad du än tror att du känner.
Han kan inte göra det vi kan.
Våldet är en del av honom, men bara till en viss gräns.
Han kan aldrig döda på kommando.
Det gör honom inte god, Ellie. Det gör honom svag.
Glöm Murdock.
Handen är snabb. Vi måste vara snabbare.
Kanske finns det ett sätt att vinna det här kriget...
...utan att så många dör.
Vare sig du gillar det eller inte, blir det fler som dör.
Du och jag måste hålla oss ur vägen.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Vi måste sluta träffas så här.
- Jag minns inget. - Jag kan påminna dig.
Två oidentifierade kroppar. En utan huvud, en spetsad.
Vad hände?
- Var är de andra? - Det har inte du med att göra.
Men om du vill slingra dig och träffa din advokat,
så har han också åkt på stryk.
- Var är Danny Rand? - Var han där?
- Jag måste gå. - Och jag måste få svar.
Vi kan börja med nåt enkelt. Vilka är de döda?
Vem dödade dem?
Var det du?
Nej.
Det känns inte helt omöjligt.
Du har gjort det förr.
Du kommer ingenstans med det här.
Om det inte var du, vem var det då?
Det här är slöseri med tid.
- Folk blir skadade. - Folk har redan blivit det.
Vad hände med de andra?
De är här.
- Är de okej? - Det verkar så.
Du måste förstå att vi står på samma sida.
Jag höll min del av avtalet. Jag skyddade dina vänner.
Nu får du berätta vad du vet.
Det finns en konstig skuggorganisation.
Jag spårar dem.
Inte särskilt bra.
Hur många var de?
Bara en. Den som jagade John Raymond.
Vem kan klå upp både dig och Luke Cage?
Du skulle ändå inte tro mig.
Ge det ett försök.
- Matt. Vänta. - Foggy? Var är vi?
I ett eget rum hos Harlempolisen.
Om du vill ha en helhetsbild, så ser du ut som skit.
- De tog din skjorta för blodspåren. - Okej.
Claire tittade till dig. Inget är brutet. Polisen har mängder med frågor.
- Jag hade inte dräkten på mig. - Jag vet. Det finns en Gud, trots allt.
Herregud, jag måste gå. Han är i fara.
- Vem då? - Danny Rand. De tog honom.
- Miljardären? - Stick.
Hon dödade Stick.
Och ja. De tog Danny.
Jag måste rädda honom från Handen.
Du är knappast i stånd att rädda nån.
Du är inte häktad, men det fanns två kroppar där.
Jag har inget val. Han är Iron Fist.
Jag vet inte vad det betyder.
Den som ligger bakom det här,
som förde bort Danny...
Det var Elektra.
- Ditt ex? - Jag vet hur det låter.
- Hon är död. - Inte nu längre.
Handen har gjort nåt med henne. Hon är inte sig själv.
Ta några djupa andetag.
- Det låter helt galet. - Det kvittar.
Vad de än gör med Danny, så är det inte bra för nån av oss.
- Mr Murdock. - Är det du, inspektören?
Du är vaken.
En av dina klienter är skiträdd och den andra har tuppat av.
Jag vill ha svar på några frågor.
Det som hände skyddas av min tystnadsplikt gentemot min klient.
Vad gulligt. Fimpa skitsnacket.
Du är inte bara en advokat i det här, utan nåt mer.
Som det är nu är du av intresse för oss.
Ett vittne till ett brott.
Ett vittne?
Ska jag beskriva hur det lät?
Du kanske inte hörde det, men jag bad dig fimpa skitsnacket.
De förde bort Danny Rand, som är en framstående person.
Om du dras med i det här, kommer det att drabba dig hårt.
Hör på. Jag vill hjälpa dig.
Jag kan inte säga så mycket, förutom att han är illa ute.
Han behöver hjälp.
Mr Murdock, du borde snarare börja tänka på dig själv.
Pulsen har ökat lite.
Är det bra?
Ja, så länge den inte skenar.
Vad tror du att det var?
Nån sorts drog.
De hittade rökelse på brottsplatsen.
Hans hud är skottsäker, men inte resten av honom.
Skulle Danny ha överlevt det?
Jag vet inte.
Vi måste få veta vad som hände. När kan han tänkas vakna?
Det kan ta en timme, eller en vecka.
Jag vet.
Gud, hur hamnade vi här?
Med dem?
Jag gjorde allt i min makt för att undvika folk med förmågor.
Jag sade upp mig.
Flyttade norrut.
- Hur gick det? - Ja, säg det.
Passar det mig att vara nåns hjälpreda?
De kämpar för en god sak. Det gör du också.
Inte som de.
Inte ens som Jessica.
Det finns de som skyr elden och de som dras till den.
Korkade människor.
Okej. Du sa att jag själv utgjorde grunden, eller hur?
Se dig i spegeln.
Du var inte den som bara stod och såg på innan du träffade Luke heller.
Eller hur?
Claire?
Hej.
- Var är jag? - På polisstationen. Hur mår du?
Vad hände med Danny?
Lever han?
Vi arbetar inte på det här sättet.
Nu gör vi det.
Du må vara Black Sky, men vi är tre mot en.
Är det en utmaning?
Vi gör det som krävs för att bevara organisationen.
Det vore inte vår första kupp.
Det blir den första utan substansen.
Är ni beredda att ta den risken?
Handen är en global organisation.
Det har tagit Alexandra åratal att arbeta upp relationer
med gangsterledare och bolagspartners.
Bolagspartners?
Hur förklarar vi hennes död för dem?
Det behövs inga förklaringar.
Vad menar du?
Dessa relationer gör att vi kan arbeta i det fördolda.
Våra hemliga överenskommelser. Våra politiska förbindelser.
De ger oss makt.
Det här är inte makt.
Att leva under jorden. Att gömma sig.
Du vet ingenting om makt.
Du existerade inte ens förrän Alexandra gav dig liv.
Inte det?
Det är inte det du gjorde, utan sättet du gjorde det på.
Handen har överlevt så här länge tack vare vår skarpsinnighet.
Det här kanske kommer som en chock,
men jag bryr mig inte om Handen.
Jag bryr mig om substansen.
Hädanefter ska ingenting komma i min väg.
Inte ens döden.
- Är ni okej? - Jag överlever.
Fick nån av er med sig en fickplunta?
Hur ska vi ta oss ur det här?
Jag tänkte precis fråga dig det.
Vill ni slå er ner?
Som ni vill.
Vi har inte lyckats identifiera kropparna vi hittade.
Även om ni två har ett brokigt förflutet,
har jag påmint New York-polisen om
att vi inte har några bevis för att ni bar ansvaret.
Jag litar på inspektör Knight.
Hon menar att ni visserligen är fåordiga,
men att det rätta är att behandla er som vittnen snarare än misstänkta.
Ni måste berätta det ni vet för att bilden ska klarna.
Vår insatsstyrka har spårat ett mystiskt brottssyndikat.
De går fort fram och döljer spåren med oskyldigas blod.
Folk svävar i fara.
Mina klienter är utmattade och känslomässigt pressade.
De måste få åka hem.
Jag vet inte om du inser allvaret i detta.
Alla som har kommit i kontakt med dem har dödats.
Antingen så hjälper ni oss eller så tömmer jag några celler.
De kallar sig Handen.
De finns på riktigt. De är mördare.
De har fört bort Danny Rand.
- Vad är de ute efter? - Det vet jag inte.
De har jagat honom ett tag. Vi vet inte vad de tänker göra.
Brottslingar blir slarviga när de tror att de har vunnit. Det här är bra.
Nej, det gäller inte dem.
De blir inte slarviga, utan än mer farliga.
Vi måste göra det. Vi klarar det.
Vi? Vilka vi?
Det här är inget för brottsbekämpare, utan för polisen.
Ni behöver inte skydda oss.
Berätta var de är. Vi kan hantera det.
Det går inte.
Då så. Ring åklagaren. Jag är trött på att försöka den svåra vägen.
De har inget att säga till om. Det är vi som upprätthåller lagen.
Eller är hela stan från vettet?
Innan du ringer nån, vill jag samtala med mina klienter.
Visst. Men först ska jag bokföra er alla för förhindrande av utredning.
Bara en liten stund, enskilt.
Jag ska förklara att det är bäst att de samarbetar med er.
Jag hoppas att de gillar det du säger.
Annars ska du veta att du är ensam med två människor med superkrafter.
De har ändå sina rättigheter.
- Vet du vad? - Kapten.
Vi borde tillåta det.
Lita på mig.
Okej. Men få mig inte att ångra det här.
Tack.
Inspektören, får jag låna mr Murdock en stund?
Det går fort.
- Okej. - Tack.
- Hej. - Vad är det som händer?
Kan jag förklara det senare?
Det ser ganska illa ut.
De fattar snart hur det hänger ihop.
Jag vet.
Herregud. Jag förstår inte. Efter allt du har jobbat för?
Du byggde ju upp ditt liv igen.
Karen...
...det här är mitt liv.
Jag måste gå.
Danny har förberett sig för det här hela livet.
Han är Iron Fist.
Det säger han till alla som lyssnar.
Jag känner honom.
Innerst inne är han fortfarande ett barn som letar efter sin familj.
Med mig...
...och med de andra...
...hade han nästan hittat en.
Kan vi talas vid?
Om vadå?
Tanken var att du skulle hjälpa en familj. Nu börjar det urarta.
Jag vet. Det har redan urartat.
Du menar väl, men en hjälte och en martyr är två olika saker.
Tror du att jag försätter alla i fara av stolthet?
Jag vet inte. Du kanske vill vara snut igen.
Ärligt talat förstår jag inte din plan längre.
- Jag har ingen plan. - Det märks.
- Luke, jag är din vän. - Jag vet det.
Just därför försöker jag skydda dig. Låt mig göra det.
Jag litar inte på henne.
Vi borde stoppa henne...
...innan hon förstör allt vi har åstadkommit.
De för Iron Fist till dörren.
Vi är närmare än nånsin.
Hon är inte en av oss.
Det spelar ingen roll.
Hon kan ge oss möjligheten till en ny början.
Och efter det kan vad som helst hända.
Vad gör vi här nere?
Det beror på dig.
Herregud.
Vi har ont om tid.
Om vi blir anmälda, vill vi ha en annan advokat.
Det är inte därför vi är här.
Vi är här för att ditt ex nästan dödade oss.
Tog hon Danny eller dödade hon honom?
Jag vet inte.
Men de lämnade inte hans kropp, så de behöver honom vid liv.
Hon räddade nog honom.
Gamlingen skulle hugga honom när ni kom.
Han måste ha vetat vad Handen planerade.
- Och vad är det? - Det vet vi inte.
- Vart tog de honom? - Midland Circle, skulle jag tro.
Vad sa arkitekten?
Han skulle spränga byggnaden och få den att kollapsa ner i hålet.
- Gräver de än? - Nej,
- men det finns nån sorts kupol... - Vi hittade en ritning i pianot.
- Va? - Fråga inte.
Om de tror att Danny är en nyckel, kanske han kan låsa upp det som finns där.
- Gud, det här är så korkat... - Vad ska vi göra åt det?
Jag blev nyss utsläppt. De vet inte vem du är än, Matt.
- Men herregud, vänta lite! - Det är inte polisen.
Får jag låna dig en stund?
- Inte just nu. - Jo, nu på en gång.
Ett ögonblick.
- Du måste lyssna. - Kan du skynda dig?
Du förstår inte allvaret i det här.
Ditt riktiga liv och ditt andra liv är som två tåg på väg att kollidera.
Jag vet det.
Hörde du vad polisen sa? Om de utreder dig, förlorar du allt.
De skulle öppna alla våra fall igen. Vi skulle båda bli uteslutna.
Jag har inte tid med det här. Hela stan är i fara.
Jag är inte så dum att jag tror att jag kan hindra dig.
Jag är här för att hjälpa dig att hålla isär dina två liv.
Så att de inte slår ihop dig med herr Skottsäker och Super-Joan Jett.
- Förstår du? - Ja.
Bra.
Människorna här inne måste alltid
enbart se dig som en advokat.
Jag vet.
Vad är det här?
Jag tog med ombyte till dig.
- Okej. Tack. - Visst.
Det är det familjen är till för.
Jess och jag har pratat och oavsett vad,
vad vi än säger, måste vi ta oss till Midland Circle.
Okej. Bara vi är överens.
Ni ska få mitt officiella juridiska råd.
Vi måste få nånting ur dem.
Luke och Jessica tror att de skyddar oss, men advokaten vet jag inte.
Sånt här kan vara avgörande för ens karriär.
Och då menar jag inte min egen.
Om du lyckas spåra och stoppa den här organisationen,
vill alla skaka hand med dig.
Men om du inte löser fallet, minns de det också.
Fan också!
Känner du igen språket?
Var det därför du släpade hit mig?
För att översätta det?
Vad står det?
Jag har sett det förut, men det är mycket jag inte vet.
Det var mycket de inte berättade.
Och även om jag skulle kunna läsa det...
...vet jag inte vad det här är.
Det vet jag, som tur är.
För ett antal år sen använde nån som du sin förmåga för att försegla det.
- Hur vet du det? - Alexandra pratade. Jag lyssnade.
De såg till att bara en enda sak kunde öppna det igen.
En annan Iron Fist.
Bakom den här dörren finns Handens verkliga makt.
Tror du att jag tänker öppna den åt dig?
Jag har svurit en ed att skydda K'un-Lun och förgöra Handen.
Jag har också haft läromästare.
Men nu är jag fri. Det kan du också bli.
Börja söka inom en radie av tio kvarter. De kan inte ha hunnit långt.
- Jag trodde att Luke var smartare än så. - Om du vill rädda ditt eget skinn,
bör du fundera på hur väl du känner dem.
Hitta dem.
Fan också.
De har efterlyst oss.
De tror att ni har kidnappat mig.
Toppen.
Vi är 20 kvarter bort.
- Vi måste hålla oss borta från gatorna. - Tar vi en taxi?
- De tog min plånbok. - Min också.
Fan.
Vi måste hitta på nåt fort.
METROKORT
Det har varit en lång vecka.
Foggy!
- De är borta. - Jag vet.
De tror att de tog Matt.
- Det kan väl inte stämma? - Vad tror du?
Kom.
Matt har aldrig gjort nåt han inte har velat.
- Precis. - Jag fattar inte.
Han hade ju gått vidare. Varför riskerar han allt?
Han måste det. För det här är stort.
Och jag sa åt honom att göra det.
- Va? - Lugn. Han gick inte dit som Matt.
Gav du honom dräkten?
Jag öppnade inte dörren för honom. Jag gav honom chansen att stänga den.
När det här är över,
kan vi nog få Matt tillbaka.
Larmet har gått ut
och snart jagar varenda snut i stan honom.
Om du vet vart han ska, måste du säga det.
Jag vet inte.
Men jag är rätt så säker på att han var tvungen att göra så här.
Är du beredd att vänta flera år på att få se honom igen?
Både du och jag vet att det blir svårt att komma undan med det här.
Vet du vad han bryr sig om?
Att göra det rätta, oavsett konsekvenserna.
Så vitt jag kan se, börjar han äntligen hitta sin rätta plats.
Jag vill bara inte att han ska förlora allt han har arbetat för.
Jag försöker hjälpa honom.
Harlem behöver honom.
Samma dag som han blev frigiven, tog du med honom ut...
...och sa åt honom att han kunde få ordning på stan.
Att han kunde rädda nån.
Det är precis vad han försöker göra.
Det kanske inte passar dig eller New York-polisen,
och det passar då rakt inte mig...
...men vi kan skatta oss lyckliga att han inte låter nåt stå i sin väg.
Vänta nu. Var är hon med svärdet?
Fan.
Har vi tid med en drink? Eller tre?
- Ångrar du dig? - Nej.
Eller kanske. Har du?
Nej.
Eller kanske.
- Hur ska vi ta oss in? - Genom bakdörren. Garaget.
Det var där jag tog mig in för några dagar sen.
Några dagar? Det känns som flera veckor sen.
Visst gör det?
Han är tillbaka.
Då så.
- Vad är det? - Vi är inte ensamma.
Äkta MJ.
- Hur många? - Tre. Beväpnade.
- Bara tre? - Ja, men inte vilka som helst.
TILL LOBBYN
- Är det enda vägen in? - Ja, tyvärr.
Vi vill ha Danny Rand.
Iron Fist tillhör oss.
Vi går inte härifrån utan honom.
Då går ni inte härifrån alls.
Vi behöver inte slåss.
Det är det enda Handen känner till.
Jag tillhör inte Handen.
Vi har båda blivit utnyttjade.
Vi har fått lära oss att utkämpa nån annans strid.
Men du och jag är likadana.
Vi vill bara styra över vår egen framtid.
Du låter som Alexandra, din läromästare.
Ni vet inte vad jag vill.
Alexandra är död.
Jag dödade henne.
Det var vad jag ville.
Och du vill ha nåt mer än K'un-Lun.
Var det inte därför du övergav det?
De har berättat allt för mig om dig och din kamp.
Men vad fick du ut av den?
Du står ändå här ensam.
Och nu vet du att dina vördade äldste valde att inte berätta allt för dig.
Precis som mina.
Den enda skillnaden mellan oss är att jag accepterade mitt öde.
Du flydde från ditt.
Du kanske har rätt.
Jag kanske flydde.
Det kanske fanns sånt som jag inte ville ställas inför.
Men du...
Du tillhör inte dem.
Passa dig. Jag är starkare än jag ser ut.
Vad i...
Inte idag.
Tänd! Nu!
Är alla okej?
"Okej" är kört för länge sen.
Hallå.
Du ska vara på stationen.
Det var så lite.
Du kommer inte att få som du vill.
Till skillnad från dig har jag fått lära mig att vara lojal.
Därför är du fastkedjad vid din läromästare.
Du kommer att misslyckas här, precis som i K'un-Lun.
Du skulle ha hört hur de skrek när jag dödade dem.
Är de borta, Matt?
Ja, för tillfället.
Var har du i väskan?
Jag ska rädda Danny och se till att ingen mer skadas.
- Det besvarar inte min fråga. - Vi måste gå.
Vad är det i väskan?
Hon har rätt.
Vänta.
- Claire? - Vad har hänt?
Vi hinner inte förklara.
- Så fan heller. - Snälla.
Ni har en minut på er tills hela styrkan är här.
Så jag vill ha ett svar direkt.
Hur länge ska jag uppehålla dem?
- Det här lär inte båda gott. - Nej.
Hej, det är Karen. Ja, våra lampor också.
- Fortsätt framåt. - Polisen är på väg.
Du anar inte.
Stå still!
Fan också.
- Skjut inte. - Uppfattat.
Knight, var har du hållit hus?
Jag kände på mig att de var här, så jag åkte hit.
- Är de det? - Ja.
Men när jag kom hit, var de borta.
Kapten! Det är nån i trapphuset.
Fan.
- Var är Danny? - Ja, var är han?
Det finns en underjordisk struktur. Han måste vara där.
- Hur tar vi oss dit? - Jag jobbar på det.
Jag gillar inte att du är här.
Det är för sent.
Det finns en hiss häråt. Den går långt ner.
- Är han där nere? - Vi får se.
Bara en sak till.
Vad är det där?
C-4 SPRÄNGLADDNING
Det är inte sant.
Vi ska ta ut Danny, men om vi inte gör slut på Handen,
kommer de att jaga oss.
- Herregud. - Det är inte sant.
- Du kände arkitekten, va? - Lägg inte över det här på mig.
- Han hade en plan för att slå ut allt. - Jag vill rädda Danny, men inte så här.
Vi kommer att åka dit för terrorbrott.
Det gäller inte bara Danny, utan hela New York.
Du vet hurdana de är, Claire. De ger sig aldrig.
Det är inte säkert att det gör slut på organisationen.
Det dödar dess ledare och hugger huvudet av ormen.
Vi ska rädda liv, inte döda folk.
- De lever ändå inte. - Byggnaden är ändå tom.
Det är bara vi och de här.
Tycker du att det är okej?
Nej, men hon har rätt. Arkitekten visste också det.
Enda sättet att få ett slut på det här och rädda stan
är att spränga byggnaden. Så om ingen tänker protestera...
...är det precis vad vi ska göra.
Undertexter: Hanna Love Waurio